Baltimore, Maryland 1980
"Mindig hidd, hogy utolsó már ez a fölragyogó fény:
"minden nem-várt perc gyönyörűbb,
"mint az, amit adtak.
"És ha...
"nevetni akarsz,
"nézz rám,
"hájasra, kopaszra:
"már Epicurus csűrhéjét gyarapítja barátod!"
És Horatiustól is találunk plagizált sorokat.
Szép munka, John!
Meg kell mondanom, Hannibal,
ami a csürhe többi tagját illeti...
Sajnálom a Szimfonikusok választmányát,
mert az ön kis estélyei...
mindig az év fénypontját jelentik.
- Tényleg. - Ön túl kedves.
Bűntudatom van, hogy élvezem a mai estét, miközben egy zenészt...
még mindig eltűntként tartanak nyilván.
Igen, szegény fickó!
Lehetek nagyon gonosz?
Nem tehetek róla, de egy kissé... megkönnyebbültem.
Tudom, rettenetesen hangzik.
De ismerjük be, hogy a pasas játéka is.
Hannibal, valljon színt!
Mi ez az ínycsiklandó előétel?
Ha elárulom,
attól tartok, meg sem fogja kóstolni.
- Bon appétit. - Bon appétit.
Graham ügynök! Milyen kellemes meglepetés!
Elnézést, hogy ismét zavarom, Dr. Lecter! Tudom, hogy késő van.
Semmi gond! Úgy látom, mindketten éjjeli baglyok vagyunk.
- Tessék, fáradjon be! - Köszönöm.
Elvehetem a kabátját?
Mi nyomja a lelkét?
Végig rossz nyomon jártunk mind a ketten.
Hibás képet alkottunk a személyiségéről.
Olyasvalakit kerestünk, aki őrült dühében öl...
és vannak anatómiai ismeretei.
Eltiltott orvosokat, kicsapott medikusokat,
boncnokokat...
A vágások pontossága és a szuvenírek kiválasztása alapján.
Itt tévedtünk.
Nem gyűjti a testrészeket.
- Akkor miért tartja meg őket? - Nem tartja meg. Megeszi.
Figyeljen! Újévkor Molly szüleinél voltunk,
és az apja megmutatta Josh fiamnak,
hogyan kell felvágni a sült csirkét.
Azt mondta: "A csirke legfinomabb része a püspökfalat...
"a hát két oldalán."
Még sosem hallottam ezt a kifejezést: "Püspökfalat."
Aztán hirtelen beugrott a harmadik áldozat,
Darcy Taylor.
A hátából hiányzott egy darab hús. Ekkor jöttem rá.
Máj, vese, nyelv, csecsemőmirigy.
Minden áldozatnak olyan testrésze hiányzott, amely ehető.
Elmondta ezt az FBI-nak?
Nem, először önnel akartam beszélni. De tudom, hogy igazam van.
Lassan kezdek úgy gondolkodni, mint ő.
Igen, ez csodálatos!
Tudja, ezt mindig is sejtettem. Kiváló az eidetikus emlékezete.
Nem vagyok médium!
Nem, ez más.
Inkább a művészi képzelettel rokon.
Ön könnyen azonosul mások érzelmeivel...
még azokkal is, melyek megijesztik vagy taszítják.
Azt gondolom, ez terhes ajándék.
Hogy szeretném önt analizálni!
Valamit még mindig nem értek.
Ön a legjobb törvényszéki pszichiáter, akit ismerek,
és valahogy egész idő alatt...
fel sem merült önben ez a lehetőség.
Én is csak ember vagyok, Will. Talán hibát követtem el.
Nem olyan embernek tűnik, aki sokat hibázna.
Sajnálom, hogy többé...
már nem élvezem teljes mértékben a bizalmát.
Nem azt mondtam.
Nem tudom, mit beszélek.
Nagyon fáradt vagyok.
Majdnem megvolt.
Meglesz az.
Jöjjön vissza holnap reggel!
Találok egy kis időt az ön számára,
és átértékeljük a helyzetet.
- Jól hangzik? - Igen.
Várjon itt, hozom a kabátját!
Egy pillanat!
Ne mozduljon!
Most sokkos állapotban van. Nem akarom, hogy fájdalmat érezzen.
Hamarosan elkezd szédülni. Aztán elálmosodik.
Ne ellenkezzen! Olyan kellemes! Mintha egy meleg fürdőbe süppedne.
Sajnálom, hogy így alakult, Will!
De mindig fel kell tenni a pontot az i-re.
Kiváló fiú!
Csodálom a bátorságát.
Azt hiszem, a szívét fogom megenni.
Marathon, Florida néhány év múlva
Apa, jött valaki!
Szervusz!
Szépen berendezkedtél itt, Will!
Igen.
- Tudod, miért jöttem? - Igen, sejtem.
Mennyit tudsz?
Csak amennyi a Miami Heraldban és a Times-ban megjelent.
Egy hónap eltéréssel két családot megöltek otthonukban.
Birminghamben és Atlantában. Hasonló körülmények között.
Nem hasonló. Ugyanolyan.
Mit nem tudnak az újságok?
Betöri a tükröket és a szilánkokat használja.
Gumikesztyűt visel, ezért nincs ujjlenyomatunk. 45-ös cipőt hord.
Nem nagyon ért a zárakhoz.
Birminghamben teraszajtót feszített fel,
Atlantában üvegvágót használt.
A vércsoportja AB pozitív.
- Megsebesítették? - Nem.
Az ondó és a nyál ABO-antigénje alapján határoztuk meg.
Árulj el valamit, Will! Tudtad, miről van szó.
Gondoltál rá egyáltalán, hogy felemeld a telefont?
Elég embered van.
Dortmund a Harvardon. Bloom Chicagóban.
Te meg csónakmotorokat bütykölsz?
Igen, szeretek motorokat bütykölni.
Nem vennéd hasznomat.
Már nem gondolok rá.
Igazán? A legutóbbi kettőt te fogtad el.
De csak úgy, ahogy te meg a többiek.
Nem egészen. A te gondolkodásmódod is kell.
Ugyan már! Sok marhaságot mondtak már a gondolkodásmódomról.
A bizonyítékokat átvizsgálják a technikusok,
te másban tudsz segíteni.
Fantázia. Projekció. Vagy mi a fene.
- Tudom, hogy nem örülsz neki. - A helyemben te se örülnél.
Ez az őrült Birminghamben Jacobiékkal...
február 25-én, szombat éjjel végzett. Teliholdkor.
Atlantában Leeds-ékkel pár napja,
március 28-án.
A teljes holdhónap előtti napon.
Ha szerencsénk van, marad még bő három hetünk,
míg újra megteszi.
Will, bízol az ítélőképességemben?
Természetesen.
Szerintem nagyobb esélyünk van hamar elfogni, ha te segítesz.
Menj el Atlantába és nézz körül! Csak nézelődj!
Aztán segíts tájékoztatni a helyieket! Ennyi.
Crawfordnak ott az egész kormányzat.
Miért te kellesz neki?
Csak azt kéri, hogy nézzek meg pár bizonyítékot, Molly.
Hogy más szempontból lássam a dolgokat.
Csak néhány nap, talán egy hét, és már itt is leszek.
- És te ezt elhitted? - Igen.
Ilyen esetek nagyon ritkán fordulnak elő, és...
nekem van tapasztalatom.
Igen, van.
Már megtetted a kötelességed, Will.
Mindannyiunk. Még Josh is.
Az én segítségemmel talán megmenthetnek néhány életet.
Hogy tudnék erre nemet mondani?
Ez sose fog engem meglátni vagy megtudni a nevem.
Csak segítek megtalálni.
A zsaruk tartóztatják le, nem én.
Háttérben maradok, Molly, megígérem.
Soha életedben.
- Ismerlek. - Ugyan már!
Szeretlek.
- Pár nap múlva találkozunk. - Jó.
Este felhívlak.
Szia, apa!
Leeds-ék háza Atlanta, Georgia
Hol a kutya? Senki nem hallott ugatást.
Nincs róla semmi az aktában.
A behatoló sötétben jön be és elvágja Charles Leeds torkát.
Hasba lövi Valerie Leeds-t, amint az felkel...
mozgásképtelenné teszi, de nem öli meg.
Hagyja, hogy végignézze, ahogy a férje meghal,
majd megfordul és végigmegy a folyosón.
A gyerekek...
A gyerekek még ágyban voltak, mikor lelőtte őket,
ami arra utal, hogy hangtompítót használt.
A holttesteket átvitte a szülők hálószobájába, vajon miért?
Akkor már halottak voltak és egyikük sem részesült...
olyan megkülönböztetett figyelemben, mint Leeds asszony.
Apró tükördarabokat helyezett...
az áldozatok szemüregébe.
Ez a halál beállta után történt.
Miért tettél tükröt a szemükbe?
A tükördarabok élővé teszik a szemüket!
Közönséget akart, hogy mind sorakozzanak fel...
és nézzék, ahogy a nőhöz ér.
Ahogy a nőhöz ér.
Hozzáért! Hintőpor!
Hintőporos volt!
"Leeds asszony jobb belső combján hintőpornyomok voltak.
"A ház átkutatása során...
"nem találtunk a mintával azonos hintőport."
Levetted a kesztyűdet, ugye? Te rohadék!
Levetted a kesztyűdet, hozzáértél...
puszta kézzel és letörölted.
De mikor nem volt rajtad kesztyű, kinyitottad a szemét?
Crawford.
Leeds-ék tetemei még a hullaházban vannak?
Ki ért itt a rejtett nyomokhoz?
A helyiek.
Már levették a lenyomatokat.
Nem a testükről. Nézzék meg a szemeket!
Leeds asszony szemét. Még a szaruhártyáját is.
Azt hiszem, levette a kesztyűjét. Szerintem megérintette.
Jézusom, Will!
Uraim! Hölgyeim!
Ilyenek az elkövető fogai.
A lenyomatok a Leeds asszony testén lévő harapásnyomokból származnak.
A görbület mértéke...
és a középső metszőfog vágata miatt...
különleges a harapás-lenyomata.
Kibaszott cápa!
Abbahagyni!
Hálásak vagyunk az FBI segítségéért.
Igen tapasztaltak e téren.
Különösen Graham nyomozó.
Igaz, Jack?
Igen, uram.
Hozzátenne még valamit, Graham úr?
Kérem, fáradjon ide!
- Ő az. - Valóban?
Igen, ő tartóztatta le Lectert.
Azt hittem, visszavonult.
Az a rohadék majdnem kibelezte.
Leeds asszony és Jacobi asszony voltak az elsődleges célpontok.
A többieket azért ölte meg, hogy kiteljesítse fantáziaképét.
Tudom, hogy a látottak alapján nehéz elhinni,
de ez nem volt véletlen.
Nem hirtelen felindulásból ölt. Soha nem vesztette el a fejét.
A támadásokat megszervezte, a nőket gondosan kiválasztotta.
Nem tudjuk, hogyan vagy miért őket választja.
Különböző államokban éltek és sosem találkoztak.
De létezik összefüggés.
Van valami közös tényező, ami elvezet a megoldáshoz.
Ha rájövünk, mi ez, életeket mentünk meg.
Mert ez addig fogja folytatni,
amíg rá nem jövünk, vagy amíg szerencsénk nem lesz.
Nem fogja abbahagyni.
- Miért nem? - Mert ettől érzi magát istennek.
Maga abbahagyná?
A kutyáról kérdezett. Tegnap este felhívott bennünket egy állatorvos.
Leeds és a legidősebb fia vitte be a kutyát...
a haláluk előtti délután.
Szúrt seb volt a hasán.
Az állatorvos elaltatta.
Volt rajta nyakörv a címükkel?
Nem.
- Jacobiéknak volt kutyájuk? - Nem.
Az alagsorban találtak macskaalmot,
benne macskaürüléket, de a macskát nem.
Ha a macskát megölték, Jacobiék talán eltemették.
Kérje meg a birminghamieket, hogy nézzék át az udvart!
Mondja nekik, hogy csináljanak metánpróbát, az gyorsabb!
Igen. Magát keresik.
Crawford.
Carl, nagyszerű vagy!
Megáll a bíróság előtt?
Jó! Szép munka volt!
Megtalálták a nagyujj lenyomatának részletét Leeds asszony szemén.
Ezen kívül nem tudok semmi mást mondani.
Köszönöm, hogy eljöttek!
Nem tudok több kérdésre felelni.
Will Graham! Emlékszik rám?
Freddy Lounds. Én tudósítottam a Tattlert a Lecter-ügyről.
- Én írtam a könyvet. - Igen, emlékszem.
Mikor vonták be? Mit tud?
Gondolja, hogy a Fogmanó nagyobb lesz Lecternél?
Hiszen már meg is döntötte Lecter rekordját...
Maga baromságokat ír, a Tattler meg egy nagy szar!
Ne jöjjön a közelembe!
Tűnés, Lounds!
Mit szól egy exkluzívhoz?
Sajnálom.
Beszökött a kórházba, ő készítette rólam azokat a képeket.
Emlékszel? Csövek lógtak ki belőlem.
Felejtsd el azt a faszt!
Légy büszke magadra!
Mikor elkapjuk a Fogmanót,
az az ujjlenyomat és a foga lesz a veszte.
Ez a te érdemed, Will.
Ott volt a bizonyíték, Jack.
- Bárki megláthatta volna. - De senki más nem látta.
Csak azt akarom mondani, hogy szép munka volt.
Nem, az lenne a szép munka, ha az egészet láthatnám,
és elfognánk azt a fickót.
És ezt nem tehetem meg. Megtettem, amire kértél.
Hazamegyek.
Fogalmam sincs, ki az a fickó.
Csak nagy vonalakban írtam le. Még nincs előttem az arca.
Ezt mondtad Garrett Hobbs-ról is, emlékszel?
- És aztán rájöttél, hogy kicsoda. - Nem jöttem rá.
- Nem? - Nem, Hobbs- nál elakadtam.
Kaptam segítséget.
Lectertől.
Igen.
Jack, ne játssz velem! Ne csináld!
Csak mondd el, mit gondolsz!
Talán van egy forrásunk, amit fel kéne használnunk.
Erre megy ki a dolog?
Egész eddig ezt akartad tőlem?
Ne rágj be! Csak a munkámat végzem.
Ha van jobb ötleted, akkor szólj!
Ha szerinted van bármi esélye, hogy beszél velem,
akkor megyek én.
Igazán megértem, ha nem vagy képes rá.
Kísérleti alanyként Lecter nagy csalódást okozott.
Egyszerűen nem lehet pszichológiai tesztekkel megközelíteni.
Rorschach, TAT.
Origamit hajtogat belőlük.
Amint látja.
Képzelheti, látogatása mennyire felkavarja...
a kollégáimat, Graham úr.
Ha meg tudná velünk osztani tapasztalatait...
Sajnálom, Dr. Chilton! A 4.17-es géppel repülök vissza Atlantába.
Hát persze.
Mondja, amikor látta Lecter gyilkosságait,
tulajdonképpen a stílusukat,
képes volt rekonstruálni a fantáziáit?
És ha így volt, leírta a benyomásait?
Nem.
Hadd legyek őszinte, Mr. Graham!
Lecter első analíziséért bármit megadnának a kiadók.
Természetesen magát illetné a dicsőség.
A fenébe! Biztos van valami tanácsa! Maga kapta el!
Mi volt a trükkje?
Hagytam, hogy megöljön.
Ugyanaz a förtelmes arcszesz, amit a tárgyaláson is használt.
Mindig ezt kapom karácsonyra.
Karácsony! Igaz is! Megkapta a lapomat?
Igen, köszönöm.
Kedves az FBI bűnügyi laborjától, hogy továbbküldte magának.
Nem adták meg az otthoni címét.
Dr. Bloom elküldte a sebészi kényszerről szóló cikkét...
a Journal of Forensic Psychiatryból.
És?
Nagyon érdekes, még a laikusnak is.
Azt mondja, laikus.
Pedig maga volt az, aki elkapott. Igaz, Will?
- Tudja, hogy csinálta? - Szerencsém volt.
Szerintem nem ezt gondolja.
Benne van a jegyzőkönyvben. Számít ez most már?
Nekem már nem számít, Will.
Szükségem van a tanácsára, Dr. Lecter.
Birmingham és Atlanta.
Azt akarja tudni, hogyan választja ki őket, ugye?
Gondoltam, lesznek ötletei. Mondja el nekem!
Miért mondanám?
Magának sok minden hiányzik.
Kutatási anyagok. Talán még számítógépe sincs.
Beszélnék a nagyfőnökkel.
Igen, Dr. Chiltonnal!
Rémes, ugye?
Úgy ügyetlenkedik a páciens fejénél, mint valami kezdő.
Ha emlékszik, Will,
utolsó együttműködésünk elég zűrös véget ért.
Megnézhetné az aktát.
- És van még egy ok. - Csupa fül vagyok.
Gondoltam, élvezné a kihívást.
Hogy okosabb-e, mint az a személy, akit keresek.
Ezek szerint úgy véli, maga okosabb nálam,
mivel elkapott.
Tudom, hogy nem én vagyok az okosabb.
Akkor hogyan kapott el?
Hátránnyal indult.
Milyen hátránnyal?
Maga őrült.
Szépen lebarnult, Will!
És olyan érdes a keze. Nem olyan már, mint egy zsarué.
Az arcszesz is olyan, amilyet egy gyerek választana.
Egy kis hajó van az üvegen, ugye?
Hogy van az ifjú Josh és a gyönyörű Molly?
Mindig gondolok rájuk, tudja.
Nem győz meg, ha az intellektuális...
hiúságomra próbál hatni.
Nem hiszem, hogy meg tudnám győzni.
Vagy elvállalja, vagy nem.
- Ez az akta? - Igen.
Fényképekkel?
Hadd maradjon nálam, talán meggondolom!
Nem.
Sokat álmodik, Will?
Viszlát, Dr. Lecter!
Még nem fenyegetett azzal, hogy elviszi a könyveimet!
Jó, adja ide az aktát!
És elmondom, mit gondolok.
Egy órára van szükségem. És magányra.
Mint a régi szép időkben, ugye, Will?
Nagyon félénk a fiú, Will!
Szeretnék vele találkozni.
Számolt azzal, hogy torz az arca,
vagy azt hiszi magáról?
Igen, a tükrök.
Figyelje meg, betöri az összes tükröt,
többet, mint ahány darabra szüksége van.
És természetesen a szilánkok a szemükben,
hogy láthassa magát.
Érdekes!
Dehogy! Már ezelőtt is gondolt rá.
Gondolkodtam rajta.
- És a nők? - Halottak?
Csak bábuk.
Élve kell látnia őket, ahogy megakadt rajtuk a szeme.
Az lehetetlen.
Majdnem. Nem egészen.
Milyenek voltak az udvarok?
Nagy hátsó udvarok, kerítéssel, sövénnyel. Miért?
Mert ha ez a zarándok...
különleges kapcsolatban van a holddal,
akkor talán szeret kimenni a szabadba és onnan nézni.
Látott már vért holdfényben?
Egészen feketének tűnik.
Ha valaki, mondjuk, meztelen, akkor jobb...
a szabadban lenni ilyenkor.
Úgy véli, az udvar befolyásolja áldozatai kiválasztásában?
Igen.
És természetesen lesz több is. Áldozat.
Sok ilyen csevegésre lesz szüksége...
- gondolom. - Nincs rá időm.
Nekem van.
Annyi, mint a pelyva.
Most van szükségem a tanácsára.
Akkor tessék:
bűzlik a félelemtől az ócska arcszesz alatt.
Bűzlik a félelemtől, Will, pedig nem gyáva!
Fél tőlem, mégis idejött.
Tart ettől a félénk fiútól is, mégis nyomoz utána.
Nem érti, Will?
Azért fogott el, mert nagyon hasonlók vagyunk.
A fantáziánk nélkül...
olyanok lennénk, mint az összes többi szegény tökfilkó.
A félelem az eszközünk ára.
De segíthetek elviselni.
- Veszed az arcát? - Igen.
Oké, megvan?
Rendben, húzzunk el innen a francba!
Biztos, hogy jól vagy?
Igen, jól vagyok.
Szerinted mit értett az alatt, hogy "élve látni őket"?
Nem tudom, talán semmit.
Nehéz kiigazodni a süketelésén.
De még egyszer elmegyek Leeds-ék házába.
Na, Duchess, drága! Ez az!
Mutasd meg, mit tudsz!
Ki az? Kapd el őket, Duchess! Kapd el őket!
Ez az!
És felvétel!
Charles! Mit csinálsz?
Helló!
Te őrült!
Mi újság?
Most jöttünk meg a boltból.
- Szia, apa! - Ez az én kislányom.
- Szia, apa! - Szia, édesem! Billy?
Szia, apa!
És te, drágám?
Még nem jöhet a közelkép, rendező úr!
Mit gondolsz?
Közelebb! Közelebb! Még közelebb!
Korán ágyba kéne raknunk a kölyköket ma este.
Fáradtnak tűnnek. Szerinted is?
itt vagyunk a medencés partin.
Mit csinálsz? Hagyd abba!
Hagyd abba! Megmondlak anyának!
Most megkapom a csókot?
- Szóval, csókot akarsz? - igen. Egy romantikusat.
Jacobiék háza Birmingham, Alabama
Ide egy lélek se fog bejutni még egyszer. Azt garantálom.
Miért nem itt lent tört be? Ez jobban el van rejtve.
Az az ajtó tolózáras.
Gondolom, túlságosan sietett.
Nem, ez nem siet.
Itt ültél, igaz?
Nézted, ahogy a gyerekek eltemetik a macskát.
Aztán vártál, amíg besötétedett.
Büszke vagy. Szignáltad a művedet.
Nagymama!
Sajnálom!
Francis! Sose láttam még ilyen koszos, undorító gyereket, mint te!
Hogy nézel ki! Csurom víz vagy! Kifelé az ágyamból!
- Ne! - Menj fel a szobádba!
Nagymama, ez fáj!
Fogd be, te mocskos kis szörnyeteg!
Árvaházba kellett volna adnom téged, akkor is, ha az unokám vagy.
Nagymama, ne bánts!
Ez fáj!
A fürdőszobába!
Vedd le a hálóinged és mosakodj meg! Siess!
Most add ide az ollót a gyógyszeres dobozból!
Kérlek, ne!
Vedd a kezedbe azt a szennyes dolgot és nyújtsd ki!
Nagymama, ne!
- Most! - Kérlek!
Nézz le! Azt akarod, hogy levágjam? Azt akarod?
Nagymama, ne!
Esküszöm, Francis,
ha még egyszer összerondítod az ágyad,
le fogom vágni. Megértetted?
Jó fiú leszek. Megígérem.
Jó reggelt, Will!
Kedves, hogy újra meglátogat!
Ezt egy fába véste Jacobiék háza közelében.
Svájci bicskával.
Amivel aztán megölte Charles Leeds-t.
Igen.
Sétáljunk!
Volt egy másik szerszáma is. Egy csavarfejező.
Ágakat vágott le vele, hogy jól lásson.
De?
Nem hiszem, hogy ezért hozta volna.
Túl nehéz. Túl kényelmetlen.
És sokáig kellett cipelnie.
És mit jelent az a jelkép?
Az Ázsiai Osztály...
kínai írásjelként azonosította.
Egy madzsong-kockán is feltűnik.
- A Vörös Sárkányt jelzi. - Vörös Sárkány. Helyes.
Kezd érdekelni a fiú.
Nem tudjuk, milyen mélyebb jelentése lehet a szimbólumnak...
Tetszik a kis edzőtermem, Will?
Az úgynevezett jogászom folyton jobb körülményekért...
nyúzza Dr. Chiltont.
Nem tudom, melyikük nagyobb bolond.
Talán ha bepillantást engedne...
"Egy kalitkába zárt vörösbegy Láttán az egek dühöngnek"
Volt már valaha vörösbegy, Will? Hát persze.
Hetente egyszer 30 percet tölthetek itt.
Térjen a tárgyra!
A csavarfejezővel a házba akart bejutni,
de mégsem használta.
Ehelyett a teraszajtón keresztül tört be.
A zaj felébresztette Jacobit, őt a lépcsőn lőtte le.
Nem így tervezte. Vérfürdő lett belőle.
És ez nem jellemző rá.
Nem szabad túl szigorúan ítélnünk, Will!
Akkor csinálta először.
Még sosem érezte, hogy hirtelen rátör magára a pánik?
Igen, erről a félelemről beszélünk.
Gyakorlat kell hozzá, hogy uralja.
Maga megérezte, ki vagyok,
még amikor elkövettem, amit a "bűneim"-nek nevez.
Igen.
Nem észlelési hiba vagy rossz megérzés...
miatt esett baja,
hanem mert nem hallgatott ezekre, míg túl késő nem lett.
- Mondhatjuk így is. - De most már bölcsebb lett.
Képzelje el, mit csinálna, Will, ha visszamehetne az időben!
Két golyót repítek a fejébe, mielőtt felkapja a tőrt.
Nagyon jó, Will!
Úgy érzem, haladunk.
És ezt teszi a mi zarándokunk is.
Finomítja a módszereit.
Fejlődik.
Az aktában szó volt a Leeds család videóiról.
- Szeretném látni őket. - Nem.
- Miért nem? - Túl obszcén.
Nem könnyíti meg, igaz? Mégis, szeretnék a kedvében járni.
Felhívom, ha valami eszembe jut.
Megadná esetleg az otthoni telefonszámát?
- Vége a találkozásunknak. - Egyelőre.
Akkor csinálta először.
Atlantában már sokkal jobban ment neki.
Biztosíthatom, kedves Will,
ez rengeteg fejtörést fog okozni magának!
Üdvözlöm Molly-t és Josh-t, viszlát!
Menjen a cellába, Dr. Lecter! Forduljon szembe a fallal!
Ha megfordul, mielőtt kattan a zár,
kap egy nyilat.
- Megértette? - Igen.
Tíz perce van, hogy beszéljen az ügyvédjével.
- Mostantól kezdve. - Nagyon köszönöm, Barney!
Halló, Dr. Lecter!
Nálam vannak a dokumentumok, amiket kért.
"Vörös, Vörösagyag, Vörösbegy.
"Vörösbegy, hívja... Vörösbegy, lankadó...
"Egy kalitkába zárt vörösbegy." 406.9.
"Egy kalitkába zárt vörösbegy Láttán az egek dühöngnek"
Igen, ez az.
William Blake. Az Ártatlanság Jövendölései.
Megvan maguknak?
Igen, valószínűleg.
Van pár könyvünk Blake festményeiről is.
- Megnézi őket? - Igen. Köszönöm.
Pszichológia Tanszék,
Chicagói Egyetem. Dr. Bloom irodája.
Jó napot! Bob Greer vagyok a Blaine és Edwards Kiadótól.
Dr. Bloom megkért, küldjem el a The Psychiatrist and the Law-t...
Will Grahamnek.
Úgy volt, hogy az asszisztense megadja nekem...
a címét és a telefonszámát, de mégsem adta, a fenébe is!
Én csak helyettesítek. Linda hétfőn lesz bent.
Öt percen belül el kell érnem a FedExet.
Nem szeretném Dr. Bloomot zavarni,
mert mondta Lindának, hogy postázza,
és nem akarom bajba keverni.
Ott van a névjegyek között.
Nagyon hálás lennék, ha megmondaná.
Nem is tudom. Nem lenne szabad.
Legyen kedves és adja azt a vén gazembert...
Nem rabolom tovább az idejét.
Graham, Will.
Rendben. Egy pillanat.
"Gibson, Gordon, Graham. "
Nincs meg az otthoni cím.
Hanem mi van, kedves?
"FBI, 935 Pennsylvania Avenue Northwest, Washington, D.C. "
- Igen? - Nézzük csak!
itt is van.
"Pf. 3680, Marathon, Florida. "
- Marathon. - igen.
Remek. Maga egy angyal!
Francis Dolarhyde vagyok.
Az infravörös csomagért jöttem.
Rendben. Álljon háttal az ajtónak, és jöjjön előre...
három lépést, amíg a csempét nem érzi a lába alatt!
És balra lesz egy zsámoly.
D. úr, a Műszaki Szolgálat vezetője, ugye?
Reba McClane vagyok.
Még egy pillanat, és mindjárt csinálok egy kis fényt.
Így, ni!
Miért van szüksége az infravörösre?
Az állatkertnek lesz.
Le akarják fényképezni az éjszakai állatokat.
Nagyszerű! Imádom az állatokat. De azért figyelmeztetnem kell magát.
Ez a cucc nagyon érzékeny. Nehéz kezelni.
De talán ezt nem kell mondanom.
Helló, Reba! Ó, D úr! Hű!
Nem zavarok, ugye?
Nem, Ralph.
Kint kezd esni.
Hazavihetlek?
Motorral vagy.
Attól még ugyanúgy elázom, nem?
Gondoltam, megállhatnánk valahol...
és ihatnánk valamit.
- Valaki már felajánlotta. - Jól van.
Jól van. Semmi gond.
Egy dolgot gyűlölök jobban a sajnálatnál: a hamis sajnálkozást.
Különösen egy olyan seggfejtől, mint Ralph Mandy.
- Sajnálom. - Bennem nincs sajnálkozás.
Jöjjön el velem!
Kösz, de én mindig busszal megyek.
Mandy egy bolond! Jöjjön velem...
a kedvemért!
Bejön? Csinálok valami innivalót.
- Talán majd máskor. - Bemegyek.
Mikor lesz az állatkerti munka?
- Talán a jövő héten. Majd felhívnak. - Imádom az állatkertet.
Az egyik legkorábbi emlékem, hogy nézek egy pumát...
körülbelül ötéves koromban.
Hétéves koromban vesztettem el a látásomat. Diftéria.
Ideadná azt a kést?
Mindig abba próbáltam kapaszkodni, hogy nézett ki az a puma.
De mostanra, az igazat megvallva, az előttem lévő kép...
valószínűleg egyáltalán nem hasonlít a pumára.
Inkább egy szamárra vagy egy kecskére.
Néha nem vagyok benne biztos, hogy tényleg láttam-e.
Lehet, hogy csak én találtam ki.
Jól van?
Maga nem túl bőbeszédű, igaz?
Azt hiszem, nem.
Hadd kérdezzek valamit, aztán ne is törődjünk vele többet, jó?
Hallom, hogy operálták...
farkastorok miatt.
De tisztán értem, amit mond, mert nagyon jól beszél.
Ha nem akar róla beszélni, az sem baj.
De remélem, hogy fog, mert...
én tudom, milyen érzés, ha az emberek...
mindig arra gondolnak, hogy maga más.
Jó.
Megérinthetem az arcát?
Szeretném tudni, hogy mosolyog vagy fintorog-e.
Szeretném tudni, hogy inkább fogjam-e be vagy ne.
Higgye el, mosolygok!
Mennem kell.
Ha megbántottam, nem volt szándékos.
Nem.
F.B.I. Központ Washington, D.C.
Nem tudom, milyenek voltak Jacobiék.
Segítene, ha láthatnám néhány személyes holmijukat.
Naplókat, leveleket. Vannak ilyenek magánál?
Persze. Úgy értem, azon a pár...
emléktárgyon kívül, amit Niles Jacobi kapott.
Ő Jacobi úr első házasságából született fia?
Igen. Mint a végrendeletük végrehajtója, az irodában tartom...
ezeket és az apróbb értékeiket, míg a hagyatéki eljárás lezárul.
De a birminghami rendőrség már mindent átvizsgált.
El tudná küldeni nekem azokat a holmikat?
Nagyon kellemetlen, hogy erre kell kérnem. Tudom, hogy macerás.
Hát...
az eljárást vezető bíróval régóta együtt golfozom.
Fiam, csak kapja el azt a rohadékot!
Megtesszük, amit csak lehet.
Köszönöm, Metcalf úr!
Elrejtett üzenet Lecter cellájában. Rajongói levélnek tűnik.
Lehet, hogy a Fogmanó küldte.
Lecter beleegyezését kéri.
Kíváncsi magára. Kérdéseket tesz fel.
Kértem egy helikoptert.
Lecter tudja, hogy nálunk van?
Még nem. Takarítás közben találták.
Nem nézik át a postáját?
Engedély kéne. Csak röntgennel.
- Hol van most Lecter? - Az előzetesben.
Látja onnan a celláját?
Nem. De már majdnem félórája ott van.
Hamarosan gyanakodni kezd.
Több idő kell, Jack!
- Dr. Chilton! - igen?
Hívja fel az épület...
gondnokát, vagy bárkit.
Kapcsolják ki az áramot Lecter folyosóján!
A gondnok menjen végig a folyosón a cella előtt...
szerszámokkal!
Siessen, legyen dühös, ne legyen ideje kérdésekre válaszolni!
És ne feledje: ne nyúljanak a levélhez, rendben?
Graham már úton van.
Figyelem! Most fog bejönni egy levél...
valószínűleg a Fogmanótól. Elsődleges fontosságú.
Egy órán belül vissza kell vinni Lecter cellájába...
érintetlenül.
Haj és rost-, rejtett ujjlenyomat- és dokumentum-szakértők kellenek.
Én magam felügyelem. Gyerünk, emberek!
Kedves Dr. Lecter! Szeretném elmondani, mennyire őrülők,
hogy érdeklődik irántam.
Mikor megtudtam, hogy kiterjedt levelezést folytat, azt gondoltam..
"Merjem-e?" Hát persze!
Nem hiszem, hogy elárulja nekik, ki vagyok.
Emellett mellékes, hogy jelenleg milyen testben létezem.
A lényeg az, hogy mivé változom.
Tudom, hogy egyedül maga képes megérteni ezt az átváltozást.
Van néhány dolog, amit szeretnék megmutatni magának.
Ha a körülmények lehetővé teszik, remélem, levelezhetünk.
Évek óta csodálom, és gyűjtöm...
az összes magáról szóló újságcikket.
Tulajdonképpen igazságtalan kritikának tartom őket.
Mint a rólam szólókat is.
imádnak megalázó gúnyneveket aggatni ránk, nem igaz?
"Fogmanó. " Lehetne bármi is kevésbé találó?
Szégyenkeznék, hogy ezt olvassa, ha nem tudnám,
hogy a sajtó a maga szavait is kiforgatta.
Elegem van ebből a rohadt kócerájból!
Mindennap elromlik valami!
Esküszöm, le kéne dózerolni az egész nyavalyás hodályt!
- Mennyi időnk van még? - Maximum tíz perc.
A válaszra vonatkozó utasításokat...
Lecter letépte.
Miért nem dobta el az egész levelet?
Tele volt bókokkal.
Nem tudott megválni tőlük.
Egy kicsit összegyűrhetjük.
Olyan ravasz vagy!
De én is.
Az anilinfesték és a színezett tinta látszik infravörös fényben.
Ezek lehetnek a "T"-k végei, itt és itt.
A végén ez egy "P", vagy talán egy "R".
Talán itt mondja el Lecternek, hogyan válaszolhat.
Csak egy módon lehetséges egyoldalúan...
kommunikálni.
Publikáció! Egy pillanat!
A fickó olvassa a Tattlert.
Említi a levélben, ugye?
Ők találták ki a Fogmanó nevet.
A "Tattler"-ben három "T" és egy "R" van.
Hogy kommunikálsz bulvárlapon keresztül?
- Mi van benne? Sztorik. - Apróhirdetések.
Azt akarja, hogy Lecter hirdetésben válaszoljon?
- Lehet. - Kéne a kefelevonat, mielőtt...
a következő szám kijön!
Intézkedem!
Érdekel Graham nyomozó.
Nem egy átlagos zsaru, igaz?
Óvatosabb.
Kitartónak látszik.
Megtaníthatta volna neki, hogy ne ártsa bele magát.
Elnézést a papírért!
Azért választottam, mert gyorsan lebomlik,
ha esetleg le kéne nyelnie.
Ha válaszol, legközelebb esetleg küldök valami igazán őrült dolgot.
Addig is, kedves Doktor,
maradok az ön...
legnagyobb rajongója.
A Tattler felvett egy hirdetést 666-os aláírással,
a borítékon baltimore-i bélyeg.
Ma délután fogják nyomni.
A chicagói területi iroda most küldi át a szöveget.
- "Kedves Zarándok!" - Ez az.
Lecter nevezte így, mikor beszéltünk.
"Megtisztel. Maga nagyon szép." Jézusom!
"100 imát mondok el a biztonságáért.
"Segítséget talál János 6:22, 8:16...
"9:1, Lukács 1 :7-ben."
- Rejtjel. - Annak kell lennie.
19 percünk van, hogy bevigyünk egy üzenetet, ha meg tudjuk fejteni.
A Tattler addig tudja késleltetni a nyomtatást.
Egyszerű.
Csak az újságolvasókkal szemben kellett álcázniuk.
- Azt hiszem, egy könyv kódja. - Kód?
Az első számjegy,
"100 ima", talán az oldalszám.
A többi szám a sorok és a betűk. De milyen könyv?
- A Biblia? - "Galáciabeliekhez 15:2"-t írt.
Az csak hat fejezetből áll.
Ugyanígy "Jónás 6:8". Négy fejezetből áll.
Nem a Bibliát használta.
Akkor a Fogmanó jelölte ki a könyvet.
Leírta abban a részben, amit Lecter letépett.
Úgy tűnik.
Izzasszuk meg Lectert! Egy pszichiátrián...
- A szerek... - Nem.
Három éve kipróbálták rajta a nátrium-amitált, hogy kiderítsék,
hol temette el a princetoni diákot.
Szóról szóra elmondta.
Ha megizzasztjuk, vége a kapcsolatnak.
Ha a Fogmanó választotta a könyvet,
tudta, hogy bent lesz Lecter cellájában.
- Szerezhetünk listát a könyveiről? - Talán Chiltontól.
Nem! Várjunk! Mikor az embereink átkutatták a celláját,
fotókat csináltak, hogy mindent a helyére tegyenek vissza.
Hozzák el a könyvespolcról készült képeket!
- Hova? - A Kongresszusi Könyvtárba!
Nem tetszik, hogy lejön Lecter üzenete...
anélkül, hogy tudnám, miről szól.
Ez az egy hadd menjen! Tovább dolgozunk a kódon.
Legalább bátorítja a Fogmanót, hogy újból írjon.
És ha nem csak írásra bátorítja, hanem valami másra is?
Én se örülök neki jobban, mint te.
De ez a legjobb, amit tehetünk.